A las puertas de China: la misión agustina (1575-1589) y su legado sinológico
DOI:
https://doi.org/10.1344/pedralbes2017.37.3Paraules clau:
Xina, orde de sant Agustí, Martín de Rada, Juan González de Mendoza, Francisco ManriqueResum
A les portes de la Xina: la missió agustiniana (1575-1589) i el seu llegat sinològic
Després de l’establiment dels espanyols a les Filipines a partir de 1565, l’orde de sant Agustí, com a principal congregació religiosa a l’arxipèlag, es va convertir en el més ben posicionat per entrar a la Xina i fundar-hi una missió. No obstant això, aquest objectiu seria difícil d’aconseguir, tot i que, pel seu paper d’agents religiosos i alhora polítics al servei de Felip II, van rebre encàrrecs diplomàtics com els protagonitzats per fra Martín de Rada o fra Juan González de Mendoza. Les seves accions els van permetre esbossar una primera i coherent imatge de la Xina. Un retrat que s’avança a la sofisticada imatge que pocs anys després construirien els jesuïtes. Aquestes visions constitueixen la primera gran contribució a la sinologia europea d’època moderna.
Descàrregues
Publicades
Com citar
Número
Secció
Llicència
Drets d'autor (c) 2017 Diego Sola
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by-sa/4.0/88x31.png)
Aquesta obra està sota una llicència internacional Creative Commons Reconeixement-CompartirIgual 4.0.
L'autor/a que publica en aquesta revista està d'acord amb els termes següents:
a) L'autor/a conserva els drets d’autoria i atorga a la revista el dret de primera publicació de l’obra.
b) Els textos es difondran amb la llicència de Reconeixement-CompartirIgual de Creative Commons. Això permet que la feina es pugui compartir amb tercers, sempre que reconeguin l'autoria de la feina, la publicació original a la revista i les condicions de llicència.
Això obliga a reconèixer l'autoria de manera apropiada , proporcionar un enllaç a la llicència i indicar si s'han fet alguns canvis. Es pot indicar de qualsevol manera raonable, però no d'una manera que suggereixi que el llicenciador dóna suport o patrocina l'ús que s'en fa del text.
Si es remesclen, transformen o creen nous continguts a partir dels textos de la revista, s'han de difondre amb la mateixa llicència que el text original.